Søster Catherine? Jeg er her på vegne av Djevelen.
Du er Satans fiende, og vil dø i helvetes ild om du ikke samarbeider.
Kom igjen, jeg vet at du er her!
NEI
SPØKELSESMÅLER
Søster, er du her?
Søster, er du...
Forsvinn!
Dæven. Nå har det gått for langt.
Hallo? Noen der?
Hva faen?
Nei!
Ok...
Nei, nei, nei! Nei, vær så snill! Herregud! Nei!
- Hei. 21,09 dollar. - Vær så god.
- Takk. - Ha det bra.
Vent.
21,09. Du ga meg 21,06.
Det er tre cent.
Jeg har ikke tre cent.
- Vil du ha hjelp med den? - Nei, det går bra. Åh, pizza.
- Ferdig? - Jeg tror det.
Takk, Gud. Tenk at vi fikk bo i din tantes hus så lenge.
- Hun har tre hus. Hun glemte det nok. - Jøss, tre hus.
Jeg er glad for å endelig ha ett.
- Du trodde ikke det ville bli noe av. - Nei, det gjorde jeg ikke.
- Vi har nådd langt. - Det er en underdrivelse.
Hvor fant du det? Kan vi forlegge det i flyttingen?
- Nei, du ville angret. - Kanskje du ville angret.
Du skal vel ikke tvinge meg-
- til å bytte stil eller noe, hva? Ta ut neseringen, eller bli blond?
Mener du alvor?
Vi flytter til et så fjongt nabolag, og du får en så viktig stilling...
Aldri. Du er den jeg giftet meg med.
- Men ikke ta tilbake stilen fra 2008. - Jeg lover.
LEX MOBIL
SAMTALEN AVVIST
Hei, Anna. Det er Lex. Ring meg.
Dere flytter visst fra Mikes tantes hus.
Jeg vet at jeg ikke burde ringe, men jeg vil møte Claire før dere flytter.
Jeg får skikk på livet. Hva dommeren enn sier, så er hun min datter også.
Hun skal ikke...
Om du ringer igjen, så ringer jeg politiet...
Claire?
Hvor er hun? Hun har en stor dag i morgen.
Kanskje er hun under her. Nei.
Her inne, da? Nei.
Men jeg hører noe...
Kanskje hun er under her!
Mamma?
- Du er flink til å gjemme deg. - Jeg gjemte meg ikke.
Særlig.
Har du pusset tennene? Flott.
- Blir det gøy å få eget rom i morgen? - Veldig.
- Kan du fatte det? Et eget rom! - Dette er mitt rom.
Nei, ikke et gammelt gjesterom. Ditt eget rom, som du innreder som du vil.
Jeg er glad jeg slipper å sove på gulvet, som i det forrige huset.
Jeg òg.
- Oi, nå mistet pappa noe igjen. - Nå igjen?
Er han ikke klumsete?
- God natt, kjære. - God natt.
- Herregud, Mike. - Hva?
- Var det deg? Veltet du noe? - Ikke denne gangen.
- Skal vi legge oss? - Ja, straks.
Herregud! Din drittsekk!
- Det var ikke meningen å skremme deg. - Ok...
Vet du hva? Pass deg, Michael.
Pass meg? "Michael"? Er jeg ille ute?
Jeg kom på en måte å gjøre gjengjeld på.
Herregud.
Vet du, jeg tror at Claire gleder seg til morgendagen.
Ja, men jeg... Jeg er ikke sikker på dette med privatskolen.
-Hva er i veien med privatskoler?
- Det er nesten like ille som hjemmeskole.
- Nei, jeg gikk på privatskole. - Ja, og deg er det jo bare rot med.
Det er ikke for sent å ombestemme seg.
Nei. Programmet deres for begavede barn skal være fantastisk.
Hun får oppmerksomheten hun trenger der.
- Du burde gått på et sånt program. - Sikkert.
- Claire fikk ikke intelligensen fra meg. - Neppe fra faren, iallfall.
Unnskyld. Jeg burde ikke ta ham opp.
Nei, det var interessant at du nevnte ham.
- Han ringer vel ikke igjen? - Nei, det er ikke noe sånt.
Men flyttingen minner meg om ham.
Alt med skilsmissen og avrusningen. Jeg innser hvor langt jeg har kommet.
- Det er da bra? - Ja, selvfølgelig.
Det er vel vanskelig å slutte å identifisere seg selv med alt det der.
Nå trenger du bare å bry deg om veien videre.
- Kanskje jeg skal bli blondine. - Og bli min trofékone?
- Jeg har alltid vært blondine på innsiden.
-Definitivt.
Veldig, veldig, veldig mørkblond.
- Ingen legeklær? - Jeg vil se proff ut.
Jeg liker kjekkasene i sykehusseriene.
Dra nå. Visdomstennene trekker seg ikke selv.
- Skal vi ses ved det nye huset rundt seks?
-Ja, jeg kjører flyttebilen dit.
- Er du klar for min tante Donna? - Jeg har pistol i fall hun blir for fyrig.
- Der er hun jo. - Så fin du er.
- Gleder du deg? Ikke vær blyg. - Blyg er det siste hun er.
Det har du ikke etter meg.
- Ha det, jeg elsker deg. - Jeg elsker deg også.
- Er du klar? - Ja.
RINGER LEX
Nei. Nei. Nei, nei, nei.
Herregud!
Hva?
BLI
Godt du er her. Jeg finner aldri rett nøkkel. Donna, Michaels tante.
Vi har møttes mange ganger.
- Jeg skal se an huset før dere flytter. - Greit, jeg skal bare...
- Jeg har hastverk, hunden sitter i bilen. - Ja ha, ok.
Kan du begynne på overetasjen?
Det er mitt hus, jeg begynner hvor jeg vil.
Forresten, slå på klimaanlegget mitt. Jeg vil være grundig.
- Åh, nei. - "Åh, nei"?
- Var det deg i gjesterommet? - På kontoret. Malingen flasser av.
Det koster 55 dollar å male om, jeg vil ha dem før torsdag.
Det bør ikke være et sprukket rør...
Parketten har merker. Det koster 200 dollar å fikse.
Jeg vil ha dem før torsdag.
Ikke glem porselenet. Det skal være borte til torsdag.
Med malingen, skriften på veggen og parketten...
- Hvilken skrift? - Det er kritt på gjesteromsveggen.
Jeg var der nå, jeg så ingenting.
Jeg ringer håndverkeren. Du er vel her hele dagen?
Han skal ikke være her alene.
- Jeg skal være i det nye huset fra 18. - Han får komme 18.30.
"Han får komme 18.30." Herregud.
BLI
- Hallo? - Anna, endelig.
Pokker også.
Herregud.
Hjelp meg!
Slipp meg ut!
Hjelp!
Slipp meg ut!
Vær så snill! Jeg får ikke puste!
Hjelp!
BLI
- Marty's Pizza, hva skal det være? - Hva? Nei, jeg trenger hjelp!
Det var jo du som ikke betalte for maten.
Jeg hadde for lite penger takket være deg.
-911, hva er krisen?
- Jeg trenger hjelp! Jeg heter Anna Winter!
- Man bør ikke legge på. - Hør her, ditt rasshøl!
Nei, du skal høre, kjerring! Du fortjener alt som vil ramme deg.
- Hvem er det? - Bli hos meg, Anna.
- Ikke forlat meg, slik du forlot Lex. - Lex drepte meg nesten.
Synd at han ikke gjorde det.
Herregud!
Hjelp!
Hjelp...
Hjelp!
Hjelp...
Hjelp meg, noen!
- Hjelp! - Herregud!
- Det var ikke med vilje. - Nei, nei, nei.
Du vet at jeg får tilbakefall! Det er for sent.
- Du lot dette skje. - Du har overlevd før, du klarer det igjen.
Hils Lex og si at jeg elsker ham.
Hva sa du?
Herregud.
Lex! Lex, her borte!
Unnskyld, Anna. Jeg var nødt til...
Få meg ut herfra! Jeg er innesperret, få meg ut!
- Hva skal jeg gjøre? - Knus ruta!
- Nei, forresten... - Vær så snill, Lex!
Hvorfor? Du har aldri hjulpet meg.
- Hva mener du? - Du dumpet meg.
- Det er feil tidspunkt å prate om det på! - Jeg er tilbake fra avrusningen.
De sa at skilsmissen gikk igjennom. Du reddet deg selv, og ødela familien.
Det var for Claires skyld! For hennes trygghets skyld!
Det der er pisspreik! Du knasket også piller!
Vær så snill...
Jeg gleder meg til du får tilbakefall.
Lex! Lex! Lex! Lex!
- Fru Winter? Jeg skal reparere rørene. - Ikke lukk døren!
Pokker!
Klem inn verktøykassen, så jeg får plass!
Au! Nei, trekk meg inn! Jeg vet hva jeg gjør!
- Jeg er fanget her inne! - Jeg vet det, det er nonnen!
- Herregud, gikk det bra? - Ja. Og du?
Hvor lenge har du vært fanget her inne? Har du møtt søster Catherine?
- Fæl megge til gudfryktig å være. - Nei, hun er fantastisk.
Sprukket rør? Gid det var så enkelt.
- Hva står på? - Nonnen prøver å drepe deg.
- Du mener ikke det. - Hun heter søster Catherine.
Nei!
Forsvinn!
Faen!
Kryp under!
Kom igjen!
Det hjelper ikke. Du sløser bort kreftene.
- KK. - Anna.
- Jeg antar at du ikke er mekaniker? - Jo. Jeg passer alle Donnas hus.
Det var sånn jeg møtte søster Catherine.
Hun prøver å drepe meg straks jeg kommer.
Og likevel kommer du tilbake?
Ingen tror meg, så jeg prøver å bevise at hun finnes.
- Har du lykkes? - Ikke ennå, men dette er lovende.
- Jeg vil bare vekk herfra. - Ta det rolig, det er enkelt.
Hun heter søster Margaret Catherine.
Hun er et spøkelse nå, som du merker. Ok. Hun tror at hun er i skjærsilden.
For over hundre år siden var det et kloster her. Hellig grunn.
Hun tror hun må beskytte stedet
for å vise Gud at hun skal komme til himmelen.
Men tror hun at man er en trussel mot det,
så jager hun deg vekk. Eller dreper deg.
- Hun har visst falt på "drepe". - Jeg tror det.
Det er en klassisk hjemsøkelse.
En plaget sjel som ikke får ro etter en for tidlig død, som så mange andre.
- Vil du se hvordan hun døde? - Ja.
- Jeg spydde første gangen jeg så det. - Herregud.
Nei, vent. Kast noe først.
Noe lite.
Det var som ventet.
- Jeg har hallusinert siden hun kom. - Det er hennes legemlige form.
Det er sånn hun forflytter seg, gir deg syner og tukler med de jævla rørene.
Har du sett filmen "Ghost"?
Patrick Swayze må bruke mye kraft for å forflytte seg.
Nettopp. Vi må slite henne ut, så hun ikke kan bruke sin legemlige form.
Så drar vi.
Følg meg.
Ok, det er 17. juni. Jeg og Anna Winter prøver å snakke med søster Catherine.
Det er en EMF-måler. Jo høyere den går, jo nærmere er hun.
Går den over 5 milligauss, piper den, og da er det over.
- Fleiper du? - Hva da?
- Det er en leke. - Det var Chucky òg. Spiller ingen rolle.
- Funker den, da? - Nei, den er bare til pynt.
Ja, den funker.
Ok. Skjer det noe, så bruk dette.
Det er et pentagram. Iblant skremmer det henne vekk,
stort sett blir hun rasende.
Søster Catherine?
Anna og jeg er her for å be om unnskyldning.
Jeg er ingen trussel, og jeg vil bare vekk herfra.
- Nei, nå driter jeg i dette. - Nei, bli. Det er normalt.
Hun er veldig sta.
"Bli."
"Beskytte?"
Bli.
- Hva? - Bli.
- Hva er det? - Bli.
Bli hos meg, Anna.
Min tid er kommen.
Du må ta min plass.
Søster, du vil ikke ha meg. Jeg...
Ditt liv er ikke verdt å leve. Du er sterk.
Erstatt meg idet jeg stiger opp til himmelen.
- Nei, jeg nekter! - Da tvinger jeg deg.
- Plukk den opp. - Hva sier hun?
Hva så du?
Anna!
KK? KK, jeg kommer!
- KK? - Jeg er her inne.
- Jeg burde ha gjort noe. - Det var hennes egen feil.
- Hun var så redd for tilbakefall. - Du kunne ikke ha gjort noe.
- Claire, da? - Hva med henne?
Hun er jo din datter.
Det føles ikke sånn. Vi har ikke møttes siden separasjonen.
Anna holdt deg fra henne med besøksforbudet.
- Jeg hater henne for det. - Jeg klandrer deg ikke.
Han var farlig.
Det var du òg.
- Jeg har ikke gjort deg noe. - Så hvorfor denne skyldfølelsen?
Hun kom aldri over det.
- Du elsker meg fortsatt. - Elsker du ham fortsatt?
- Mike, jeg... - Etter alt han har gjort deg?
Vær så snill, Mike!
- Kom. - Ligg unna meg.
Bli hos meg, Anna.
Gud, si til mamma at jeg savner henne.
Si at jeg elsker henne, og at jeg elsker den nye skolen min.
At jeg får gode karakterer.
Spør om det hun gjorde, var et uhell.
- Mamma? - Åh, kjære!
Hva gjør du her?
Vi flyttet tilbake.
- Er du et spøkelse? - Hva? Nei, selvfølgelig ikke.
Hvorfor spør du om det, kjære?
Du kom aldri til det nye huset.
Vi fant deg i gangen.
Hjelp! Vær så snill!
Hjelp!
- Er jeg død? - Ja. Far sier at spøkelser ikke fins.
Han tar feil, kjære. Fryktelig feil.
Nei...
Hun vil at du skal komme.
- Hun skal ta deg med opp til himmelen. - Hvem da?
Din skytsengel, søster Catherine.
Hun sier at du nekter å bli med.
Bli hos meg, mamma!
Jeg skal ingensteds, kjære. Jeg er her. Jeg blir.
Faen.
Ok. En. To.
Faen!
Godt forsøk, kjerring.
- Anna! - KK! Hvor er du?
- På vinden! - Jeg kommer!
- KK? - Jeg er her oppe!
Står til? Jeg våknet her etter at du hadde brukt pentagrammet.
- Unnskyld. - Det er en del av jobben.
- Hvordan går det? - Jeg klarer meg. Hun ødela beinet mitt.
-Hva skjedde?
- Ingen anelse. Jeg hadde en hallusinasjon.
- Jeg tror jeg så mor. - Herregud, visjonene er for virkelige.
- Anna. - Herregud.
Bli hos meg, Anna.
Hører du henne?
Nei.
Jeg tror at hun er borte.
- Herregud, KK! - Ikke hør på henne, jeg er her!
- Jeg er her, jeg trenger hjelp! - La være, du blir drept.
Anna, jeg ser henne! Hun er bak deg! Løp!
- Jeg åpner døren! - Nei!
Kom, vi må vekk herfra.
Kom.
Sett deg.
Legg press på det, ok?
Eller gjør det der. Ok...
Herregud!
Hold den der. Legg press på den.
- Jeg overlever ikke. - Jo, det gjør du! Hold den der!
Fy faen. Ok.
Anna! Prat med meg!
Jeg har vært med på mye dritt, men jeg trodde ikke jeg skulle dø sånn.
Du skal ikke dø. Du klarer dette.
Leit at du ikke fikk noen bevis.
Vi er vandrende bevis.
Dæsken.
Kom! Kom igjen, du klarer det!
Kom igjen, vi skal bare ned trappen.
Donna! Åpne døren!
Dumme gutt.
- Donna, din kjerring! Åpne døren! - Ring etter hjelp!
-Slipp oss ut!
- Donna, din kjerring! Åpne døra, for faen!
Jeg har ikke tid!
Hun...
Hun hører oss ikke.
- Vår eneste sjanse er om hun åpner døren.
-Hva skjer om hun ikke gjør det?
Nei, Anna. Hold ut. Kom igjen.
Anna!
Hold deg våken, Anna.
Unnskyld, Anna. Unnskyld.
Best for ham at han ikke harver over hun gotherjenta nå...
Kenneth, hvor...
Anna!
Herregud! Best for dere at det ikke er mitt blod!
Du, vi klarte det. Vi kom oss ut. Du skal få hjelp.
Jeg takler ikke dette! Hva er dette for blod?
Hold kjeft, Donna!
Klarer hun seg?
Jeg vet ikke. Vi får vente og se.
Kode blå, rom 305.
Jeg elsker deg, Anna. Det vil jeg alltid gjøre.
Alle leger til akutten.
- Hei. - Hei. Har du sovet godt?
- Første gode søvn på lenge. - Claire er hos en venn.
- Vil du dra noe sted? - Ja.
- Opp med deg, da. - Ok, da.
- Hvordan ser det ut? - Bedre.
- Gjør det fortsatt vondt? - Nei, det er bare ømt.
- Husker du fortsatt ingenting? - Nei.
Det siste jeg husker, er nok...
...da jeg hentet flyttebilen.
Oi.
Jeg vil faktisk ikke huske at jeg ble knivstukket.
Det forstår jeg.
Den andre fyren, KK... Han husker heller ikke noe.
- Han virker fortsatt mistenkelig. - Vi lar politiet ta seg av det.
Fikk du dem av doktor Palmer? Det er jo...
- Tror han at det er trygt? - All annen medisin gjorde meg kvalm.
Det går bra så lenge vi har oversikt.
- Bare du føler deg trygg. - Det gjør jeg. Jeg klarer det nå.
-Dette har virkelig forandret deg.
- Nær-døden-opplevelser gjør som regel det.
- Det er vel ingen dårlig forandring? - Nei, slett ikke.
Du virker bare... Fredfull.
Godt ordvalg, "fredfull".
Jeg vet ikke engang hvordan man handler.
Jeg har alltid på meg de samme ti svarte blusene.
Det er enkelt. Velg hva du vil.
Den var annerledes.
Oi...
- Bra eller dårlig? - Bra. Du ser fantastisk ut.
Takk. Jeg er overrasket over hvor godt jeg liker den.
Det er første gangen jeg ser deg i noe annet enn svart.
Du gjør det vel ikke fordi du tror at jeg liker det?
- Nei, jeg vil. - Jeg er sjokkert.
Jeg vil gå videre, og legge mitt gamle jeg bak meg.
Jeg er stolt over deg.
- Men jeg bytter ikke holdning. - Det vil jeg heller ikke.
Et lite øyeblikk.
Hei, Anna. Det er Lex, ring meg.
Jeg hørte at dere flyttet fra Mikes tantes hus. Jeg vil stikke innom.
Jeg begynner å få skikk på livet...
- Vi burde kjøpe en sånn til Claire. - Hva er det?
- Neimen, se! Sporty også! - Nei.
Skal du begynne med basket neste år?
- Tenk at du fikk hoppe over femte. - Det blir gøy på ungdomsskolen.
- Ingen bør glede seg til ungdomsskolen. - Pappa!
- Åh, pizza. - Jeg tar det.
- Hei. 21,09 dollar. - Vær så god.
Vær så god. Ha en fin kveld.
Vent!
21,09. Du ga meg 21,06.
Det er bare tre cent.
Jeg har ikke tre cent.
Unnskyld, men jeg har ikke mer.
Ja. Takk.
-Får jeg første stykket?
- Om du holder dem. Jeg henter tallerkener.
- Hva? - Déjà vu.
Vi spiste pizza i flyttebilen. Det er nok det.
Ja...
Du, Mike!
- Tok jeg pillene mine i bilen? - Jeg tror ikke det.
- Er du sikker? - Helt sikker.
Hvem var det som ringte i sted?
Legen.
- Er alt vel? - Ja, han bare fulgte meg opp.
- Du glemte disse. - Nei, jeg tok en på badet.
- Når jeg var der? - Ja, jeg spurte deg.
- Ellers tok jeg en i bilen. - Ta den, for sikkerhets skyld.
- Jeg tar en i morgen tidlig. - Du burde ta en nå.
Jeg legger meg nå.
Anna.
Ta den.
- Michael, du snakker aldri sånn til meg. - Ta den.
Nå.
Hvordan har du det, kjære?
- Jeg tok for mange piller. - Jeg dummet meg ut. Tilgir du meg?
- Kan vi ta dette i morgen tidlig? - Ja da.
Her. Ta den, så får det du bedre.
- Hva er det? - Fra da jeg hadde omgangssyke.
- Den er min. Hva prøver du å... - Hva prater du om?
Vekk med den der.
- Jeg kunne ikke gjort det mot deg. - Jeg tar den ikke!
- Nei, sa jeg! - Ok, da.
Det er et pentagram. Iblant skremmer det henne vekk,
som regel blir hun rasende.
Lex? Jeg skulle til å dra.
Ok. Jeg tenkte vi kunne prate.
- Det er ingen god idé. - Jeg vil prate med deg en siste gang.
Jeg må stikke. Jeg er lei for det.
- Vær ikke sånn. - Vær så snill, Lex!
- Jeg må si deg noe. Jeg elsker deg. - Du bryter besøksforbudet.
- Jeg ringer snuten. - Du elsker meg også. Bli hos meg.
Jeg skyter.
Du er verd å dø for.
Kom igjen. Gjør det.
Gjør det.
Herregud! Ok, da.
- Ingenting? - Ingenting.
Ingen glimt eller noe?
Det eneste jeg husker, er navnet søster Catherine.
Ok. Vekker det noen minner?
Det er mitt.
Du ba meg bruke det i nødstilfeller, så jeg la det i lomma.
- Jeg kjøpte det til en spøkelsesjakt. - Spøkelsesjakt?
- Det er hobbyen min. - Vi må ha brukt det i huset vi leide.
En gang jeg reparerte rør der, trodde jeg det var noe overnaturlig der.
Det var alt.
- Hvor fikk jeg det fra, da? - Spiller det noen rolle?
Det hender underlige ting hjemme hos meg
og det har nok med den dagen å gjøre.
Nei, du er gal. Anna, jeg har ikke tid til dette.
- Vi må finne ut hva som skjedde. - Det er over, Anna.
Gå videre.
- Hva faen er dette? - Medisinen min.
Ja. Hvorfor er alle borte?
- Jeg har ikke rørt dem. - Ikke lyv. Du er avhengig.
- Jeg sverger, jeg har ikke tatt noen! - Hvordan kunne du gjøre det?
- Vil du at det med Lex skal gjenta seg? - Jeg har ikke tatt noen! Herregud!
Herregud. La meg være!
- Elskling, bli med mamma. - Mamma?
Nei, nei, nei!
Herregud!
- Gikk det bra? - Ja.
- Slipp meg inn. Det er noe som foregår. - Forsvinn! Jeg kan ikke stole på deg!
Lex er her!
- Pappa! - Ikke kall ham det! Gi meg datteren min!
Bli hos meg, Anna.
- Søster Catherine? - Legg livet bak deg.
- Hva har du gjort med Mike? - Mike er borte. Snart tar jeg deg.
Eller din datter.
Du vil ikke ha dette livet. Den evige kampen.
Fortiden som alltid innhenter deg.
Avhengigheten. Misbruket. Det kommer tilbake.
Det har du sett med egne øyne. Det er deg eller jenta.
Anna! Ikke dø. Ikke dø.
- KK? - Ja, det er meg.
- Hvor er jeg? - På badet. Du ble skadd på loftet.
- Jeg ble knivstukket. - Ja, men...
- Det var i huset vi leide. - Dette er huset dere leier.
Nei. Nei, nei, nei. Jeg kom meg ut.
Hva prater du om? Hva mener du?
Nei, jeg var ute! Faen heller!
Slutt! Du gjør vondt verre!
- Du gjør bare vont verre. - Jeg var ute!
Nei!
Hva prater du om?
Jeg var ute, KK.
Gud, det hadde gått tre måneder.
Og jeg var i det nye huset.
Og jeg så ansiktet hennes,
og hun så ut...
Hun mister sin legemlige form. Jeg har hørt om dette.
- Jeg trodde aldri jeg ville få se det. - Hun lytter på oss.
Kanskje er det der hun får synene fra. Jeg tror jeg vet hva vi skal gjøre.
Gjør som jeg.
Vi må ut herfra!
Nei, det er umulig!
- Vi går via loftet. - Viften på loftet.
- Vi slår den ut, og går ut der. - Ja, nettopp!
Ok. Hjelp meg opp.
- Ok. - Hva?
- Gå opp. - Det fins jo ingen utgang der oppe.
Lokk henne opp dit, og møt meg på kjøkkenet.
Hva, er jeg lokkemat nå?
Stol på meg, ok?
Men... Ja, ok.
Det er den 17. juni. Jeg og Anna Winter prøver å snakke med søster Catherine.
Søster Catherine? Vi gir oss.
Anna lover å bli her om du lar meg leve.
Eller hva, Anna? "Ja."
Kenneth.
Jeg vet at du er her inne, jeg hørte deg.
Hva faen tror du at du gjør? Gjør jobben din!
- Artig å se deg. - Du lystrer ikke. Gjør jobben din.
- Hold løftet! - Jeg kan ikke! Ok!
Takk og lov. Ok.
Bli med meg.
Kom igjen, KK.
- Jeg er lei for det, Anna. - Vær ikke det. Kom nå.
Kom nå, KK!
Jeg ville ikke gjøre dette, unnskyld meg. Jeg hadde ikke noe valg.
Nei!
Anna, jeg har vært død i tre år.
Hun drepte meg her i huset! Hun slipper meg bare fri om jeg dreper avløseren.
Vær så snill, ikke gjør det!
Jeg prøvde å redde oss begge. Ble vi kvitt henne, ville vi blitt fri.
- Det er ikke for sent, KK! - Vi kan ikke vinne, hun er for mektig.
Jeg trodde vi kunne, men jeg tok feil.
Anna!
Hvorfor gjorde du det?
Mitt liv var ikke heller verdt å leve.
Fader Don sa at om jeg tok livet av meg, ville jeg havne i helvete.
Det blåste jeg i!
Jeg ble velsignet med muligheten til å beskytte dette landet,
og vise meg Gud verdig. Jeg vil gi deg samme mulighet.
I farens, sønnens og Den hellige ånds navn.
I farens, sønnens og Den hellige ånds navn!
Nei! Nei!
- Anna? - Mike?
- Her er jeg! - Hvor?
Mike!
Herregud!
Herregud, Anna! Beklager, jeg skulle ha lest av rommet.
Det er KK!
Ja...
Jeg så også en del fæle ting, men jeg er vel ganske nifs selv.
Vet du hva det betyr? At vi mister vår legemlige form.
- Vil du vite hvordan hun kan overvinnes?
-Ja.
Unnskyld, Anna.
Bli hos meg, Anna.
Bli der demonene ikke kan skade deg lenger.
Bli, Anna.
Bli.
Bli hos meg, Anna!
Ikke gjør dette mot deg selv! Vær så snill, ikke forlat meg!
Herregud!
Mike. Mike! Nei, Mike!
Faen!
Mike! Mike! Mike! Faen!
Anna?
- Hei. Hvem er du? - Kenneth, jeg er Donnas venn.
Jeg leter etter min kone Anna Winter. Vi skulle møttes for to timer siden.
- Du kan komme inn og ringe, eller lete. - Ja.
Mike! Ikke gå inn! Mike!
- Mike! - Takk og lov.
Ikke rør deg.
Mike!
Vekk fra huset!
- Be henne komme hit. - Nei, jeg ville dødd for henne.
- Vær litt gem, da. - Anna, sett deg i bilen igjen!
- Hva? - Sett deg i bilen nå!
- Mike! - Anna!
- Det er ham eller deg! - Ta meg isteden!
- Hva? Nei! - Stol på meg, Mike!
Nei, Anna!
- Vent. - Nei, Anna.
Unnskyld, Anna.
- Hva skjer med deg, KK? - Himmelen, forhåpentlig.
Om jeg ikke roter det til for mye.
- Catherine, da? - Hun gikk jo opp i røyk, så...
Det pleier å bety helvete.
- Ha det, KK, - Ha det.
Hold ut. Hold ut, bare. En, to, tre.
Jeg ringer nødtelefonen.
- Mike. - Det ordner seg. Det ordner seg.
TRE MÅNEDER SENERE
- Hva? - Nå vil jeg ha middag.
- Neimen, se! Sporty også! - Jeg vet ikke det...
- Skal du prøve å komme med på laget? - Det kommer an på treneren.
- Tenk at du fikk hoppe over femte. - Det blir gøy på ungdomsskolen.
- Ingen er klar for ungdomsskolen. - Nei, det er sant.
- Åh, pizza. - Jeg tar det.
Jeg så på en katt...
- Hei. 21,09. - Vær så god.
- Takk. - Ha det bra.
Vent.
Glem det, jeg tok feil.
Herregud, gulvet mitt!
Tekst: Nicolai Herzog www.firstlightmedia.com
TIL MINNE OM SØSTER MARGARET CATHERINE
FØDT 1880, DØDE 1912 DØDE PÅ NYTT I 2017
BRENNER FOR EVIG I HELVETE, OG FOR EVIG I VÅRE HJERTER
DU ER HOS KLOVNEN RIBCAGE NÅ...